I ett land av myter och en tid av magi.
Vilar ett kungadömes öde på en ung mans axlar.
Hans namn... Merlin.
- Det är inte värt nåns liv. - Inte? Det kostade tjugo år av mitt.
Det är inte till nån nytta.
Du hittar aldrig tredje delen av Triskellion.
Du har fel. Jag vet redan var den är.
Merlin S04 E04 Aithusa
Svensk text: Engeln29 - SweSUB.nu -
Hej, Gaius. Visst kommer du ihåg mig.
Alltför väl. Varför är du här?
Snälla. Jag vill bara torka mig vid din eld.
Att du vågar komma tillbaka hit. Du lämnade mig i en massa problem.
Ja... Ledsen för det. Vad kan jag säga? Avrättning, tilltalade mig inte.
- Låtsas inte att du stödde Uther. - Berätta varför du är här.
Bespara dig mödan, Gaius. Det är Triskellion av Askhanar.
- Är du säker? - Jag är säker.
Låt mig se.
Det här är en Druidtunga. Binder runorna i tre, det är sällsynt.
Jag kan bespara dig besväret. De leder bäraren till Askhanars grav.
Ja.
Vi båda känner till legenden.
Vi vet båda vad han gömde där.
Ett drakägg. Och du har kommit för att stjäla det?
- Jag skulle inte säga stjäla. - Du glömmer en sak...
...du saknar en del av Triskellion.
- Nej, jag vet var den biten finns. - Var?
- I valven under dina fötter. - I Camelot?
Där den legat tryggt och säkert under de senaste 400 åren.
Du vill jag ska hjälpa dig att få den?
Vi skulle kunna få den ädla varelsen tillbaka i livet.
Jag vill inte ha nån del av din plan.
Du vill inte släppa den sista levande draken?
- Det gamla ska få dö ut. - Det är inte vad du lärt mig.
Det är vad jag känner nu. Jag tror på den kung Arthur ska bli...
...och framtid han bygger upp.
Tänk på det...
Jag har givit dig mitt svar.
Nu tycker jag du ska lämna Camelot, fortast möjligt.
Arthur är inte som sin far men han är ingen vän av de gamla sätten.
Du hittar mig i värdshuset i nedre staden. Ta den tid du behöver.
Jag vet jag orsakat dig problem förr, men jag är en annan man nu... Tro mig.
- Vem var det? - Det spelar ingen roll.
Han var en elev. Hans namn är, Julius Borden.
Varför vill du inte hjälpa honom? Det är en chans att rädda drakarna...
...att hjälpa Kilgharrah bevara sin art!
Borden är inte en man att lita på.
- Du tror inte att Triskellion är äkta? - Det, tvivlar jag inte på.
- Vad är det då? - Hans motiv, Merlin.
Redan som ung var han oärlig Vem vet vad väg han slagit in på nu.
Du vill se ägget förlorat för alltid!
Det ska inte hamna i Bordens händer. Askhanars grav är orörd sen över 400 år.
Min övertygelse är att det förblir så.
Nu ska vi sova. Vi har en hektisk dag imorgon.
Jag vågade aldrig drömma om ett sånt tillfälle, Merlin.
Hittills trodde jag ägget aldrig skulle hittas.
Att jag skulle bli den sista av mitt slag.
Så legenden är sann?
Det här är en chans på tusen, Merlin.
Du måste hämta ägget.
- Jag vet. - Men vad är det då?
Gaius har förbjudit det.
Merlin. Du är en Drakherre. Det är en gåva i arv från din far.
Han gav upp allt i sitt liv för att rädda mig.
Vad tror du han skulle säga?
Ägget rymmer den sista av mitt slag.
Jag ber dig, Merlin. I din fars namn...
...lova mig att du gör allt i din makt för att rädda det.
Du har mitt löfte.
- Vad vill du? - Hjälpa dig.
- Vem är du? - En vän till Gaius.
Jag hörde vad du sa till honom. Jag vill se ett drakägg. Jag kommer med.
- Har han skickat dig? - Nej.
- Ut härifrån! - Jag kan drakar. Har läst allt...
- Jag är inte intresserad. Ut! - Du kommer inte in i valven utan mig.
Hur kan en pojke som du hjälpa mig?
För att jag är Kung Arthurs personliga tjänare.
- Vad i hela friden gör du? - Letar efter trämask.
- Före frukost? - Det är då maskarna är mest aktiva.
Ut här ifrån.
- De här behöver tvättas. - De här också.
Merlin, innan du går! Jag behöver bälte.
Vi måste stärka alla avlägsna försvar som Odens räder bevisade.
- Men norra gränsen är sårbarast. - Alltid varit så. Varför, är uppenbart.
Om man tittar på terrängen här...
- Låt mig hjälpa dig, Sire. - Nej! Nej..!
- Merlin! - Ers Majestät!
- Merlin! - Ers Majestät...
- Släpp mig! - Jag försöker hjälpa er, Sire.
- Så där ja. - Var det nåt annat, Sire?
Nej..!
Så, terrängen här...
Jag börjar gilla dig, Merlin.
Hit går jag. Den här nyckeln öppnar sista porten. Ta dig förbi vakterna.
Det blir inget problem.
Följ mig.
- Tack. - Varsågod.
Säg mig, Merlin...är du en bra lögnare?
Om jag måste så.
Det kommer du att behöva.
Merlin! Vad gör du?
- Jag lyssnar efter trämask. - Jag börjar bli orolig för dig.
Vad fasen är det där?
Låset har inte skadats, vem det än var hade han en nyckel.
Konstigt.
Av alla skatter här, var det här allt som intresserade. Vad var det här?
En tredjedelen av Triskellion, tror jag.
En typ av nyckel, som enligt legenden, öppnar Askhanars grav.
Jag minns min far tala om en sån grav. Den innehöll ett drakägg.
- Det har sagts så. - Du tror inte det är sant?
Det är möjligt, Sire. Rikedomen och visheten hos Askhanar saknar like.
- Finns ägget kvar? - Jag vet inte säkert...
...men vad jag vet har ingen rört graven på mer än 400 år.
Men med den här Triskellion, kan nån?
Sire, ett drakägg lever i tusentals år. Det kan ännu kläckas och en drake födas.
Min fars arbete att befria världen från de här monstren, kan vara ogjort.
Det får vi nog vara rädda för.
Då har vi inget val. Vi måste jaga inkräktaren och förstöra ägget.
Hur kunde du vara så dum? Vad tänkte du på?
Jag är en Drakherre. Det är min heliga plikt att skydda den sista av drakarna.
Graven kunde varit stängd i 400 år till och ägget varit i säkerhet.
Nu rider Arthur för att förstöra det.
- Vi får hoppas att Borden kommer först. - Du litar på Borden?
Tror du verkligen han friger draken?
Jag fruktar hans avsikt för den stackars varelsen. Varför lät du det inte vara?
Skynda dig, Merlin!
Samma hov spår.
- Vi tar in på honom. - Titta.
Han har slagit läger.
- Fortfarande är varm. - Han är bara ett par timmar före.
Vi måste fortsätta.
- Hjortspår. - Har vi tappat bort honom?
Det blir för mörkt för att se.
Vi får hitta en plats att slå läger.
- Vi är ju så nära honom. - Vi ser inte i mörker, inget att göra.
Jag är utsvulten. Tack.
Jag är hungrig som en häst.
Det var ju nåt, Merlin. Har du matade dem? Hästarna.
- Nja... - Kom igen, de måste vara utsvultna.
- Men... - Upp och hoppa.
Det var härligt, Merlin. Tack.
- Jag älskade det. - Jag med.
Ska du diska dem, kan du diska de här med.
Vänta lite. Det är fortfarande lite kvar.
- Var det gott? - Lite salt bara.
Merlin, det finns en tallrik till här.
Emrys...
Var är du?
Var inte rädd. Vi känner till ditt uppdrag.
- Hur? - Mannen du söker stal även från oss.
Han gick genom de här skogarna mindre än tre timmar före er.
- Vilken väg tog han vägen? - Mot öster, men var försiktig, Emrys...
Legenderna berättar en saga, endast druiderna känner till.
- Vad säger de? - Askhanar var en klok man...
...han visste att en dag skulle män komma och försöka störa hans vila.
Triskellion är inte bara en nyckel.
- Det är också en fälla. - Vad då? Vilken typ av fälla?
Jag vet inte, men legenderna är mycket tydliga. Du måste se upp, Emrys.
Emrys! Det är en sak till legenderna säger.
Först när vägen framåt verkar omöjlig har du hittat den.
- Han måste ha avvikit under natten. - Inga hovavtryck.
Han har täckt dem.
Vi hade honom. Vi var så nära!
- Vart ska du? Vi vet inte vilket håll. - Han är på väg österut.
- Hur vet du det? - För jag kan känna det.
Känsla är inte ett ord jag förknippar med dig, Merlin.
Vänta...
- Han har rätt. - Det kan han inte ha.
Bra gjort, Merlin.
- Har du nånsin hört ordet "förlåt"? - Nej, är det nåt ord du hittat på?
Det är en återvändsgränd. Det var det. Låt oss gå tillbaka.
Grottan då?
- Vi slösar bara bort tiden. - Arthur.
- Det här är löjligt. Var är han på väg? - Det finns ljus framöver.
Inte undra på att ingen hittat den.
Ta skydd!
- Är du okej? - Ja.
Vart skjuter han ifrån?
Jag tänder en elden. Få honom i säkerhet.
Vad hände? Vart är han?
Kanske han smet iväg.
Försiktigt!
Vem vet vad han lämnat på lur för oss.
- Vi kan gå runt det där. - Nej. Han vet att vi kommer.
- Det är en risk vi måste ta. - Vi slår läger tills det gryr.
- Merlin kan du samla mer ved? - Men jag skulle bara pröva lite...
Det är var gott! - Killar, ni måste prova det här.
Okej, säg inget! Det var för salt.
Typiskt.
Om du tror att jag ska diska...
Nej!
Ge det till mig.
Det är inte ditt.
- Ge det till mig så får du hälften. - Nej, det måste friges.
Var inte en idiot.
Tänk på den makt det kommer ge oss.
- De länder vi kan styra, rikedomar. - Jag är inte intresserad av det.
Med den här draken under vårt befäl, kommer vi att leva som kungar.
- Vi får makt att göra vad vi vill. - Drakar kan inte användas så.
De måste lämnas fria att färdas omkring på jorden.
Det här är din chans, Merlin.
Din chans att lämna ditt meningslösa liv. Din värdelösa existens...
Mitt liv är inte ömkansvärt. Det är dit. Du har slösat bort det på ingenting.
Jag satte samman, Triskellion. Jag hittade vägen som ledde oss hit.
Draken tillhör mig! Lämna nu över det till mig.
- Nej. - Du ska inte stoppa mig, pojke!
Drakar är magiska varelser. De tillhör ingen, de är för alla.
Vad vet du? Du är bara en tjänstepojke.
Jag är den siste Drakherren och jag varnar dig...
...lämna det här ägget i fred.
Vad fasen hände?
Graven var en fälla. Han utlöste den. Han kommer aldrig ut.
Ägget då?
- Det har förgåtts med honom. - Är du säker? Vi måste vara säkra.
Ingenting kan överleva det där.
- Synd på ägget. - Ja.
- Du kunde inte rädda det? - Nej.
Alla juveler, alla skatter, Gaius, går inte att jämföra med.
Det förlorades nästan på grund av dig.
- Jag är ledsen, jag agerade för snabbt. - Du måste tänka igenom saker.
Askhanar gjorde precis så. Han förutsåg att dölja det i mer än 400 år.
Nu är det upp till dig, Merlin.
För dig att bestämma vad du tänker göra med det.
Jag har tänkt på det.
Jag ska se till att det kommer tillbaks där det hör hemma.
Lever det fortfarande?
Det kan leva i över 1 000 år.
Så du är inte längre den sista i ditt slag.
- Det verkar inte så. - När kommer den att kläckas?
Unga drakar kallas till världen genom Drakherrar...
Bara de har makten att kalla dem ur ägget.
Som den sista Drakherren, faller denna högtidliga plikt på dig, Merlin.
- Hur kallar jag den? - Du måste ge draken ett namn.
Aithusa.
En vit drake... är verkligen sällsynt... och passande.
För i draktunga, namngav du honom efter solens ljus.
Ingen drakfödelse är utan mening.
Ibland är innebörden svårt att se, men den här gången är den nog tydlig.
Den vita draken bådar gott för Albion, för dig...och Arthur...
...och för landet ni kommer att bygga tillsammans.
Du är fortfarande oprövad som kung.
Jag kan inte bara kallblodigt döda nån.
Du måste göra vad som krävs, för att hävda din auktoritet.
Har du verkligen modet att döda mig?
Du visar alltid barmhärtighet i strid. Det är inte som du.
Hela Camelot ska få betala för det här.
Arthur vinner inte, för jag har kraft att se till så han inte gör det.
Jag tog fel beslut. Nu har jag själv dragit det här kriget över Camelot.
Svensk text: Engeln29 - SweSUB.nu -